- Onko tulta? - Joo.
Kiitos.
- Kaunista, eikö olekin? - On.
Anteeksi. Maistuisiko sinullekin?
Poltan sen vasta palveluksen jälkeen. Kiitos.
Anna myös tupakavereillesi.
- Kaunis päivä. - Totta, mutta myöhemmin voi sataa.
Tuskin.
Aamurusko päivän pilaa.
lltarusko ilahduttaa.
Eilen oli iltarusko.
Tuota en ole kuullutkaan.
Opin sen partiossa.
- Minäkin olin partiossa. - Todellako?
- Ansaitsin 19 taitomerkkiä. - Minulla oli 20.
Suoritin juuri 20:nnettä, kun hallitus lakkautti partiokerhot
ja jouduin liittymään Hitler Jugendiin.
Werner, jäätkö armeijaan sodan jälkeen?
En suinkaan. En ole terve.
- Ja hampaani... - Hampaasi?
Niin. Voisin kertoa hampaistani tarinoita,
jotka karmisivat selkäpiitäsi.
Leirin hammaslääkäri on teurastaja.
Älä kerro että sanoin niin.
Sotilaalla on oikeus valittaa.
Ehkä teillä, mutta entä täällä?
Meillä ruikuttajat lähetetään Venäjän rintamalle.
Niinkö? Kamalaa.
Sehän on kamalaa.
Werner.
Mennäänkö huoneeseeni?
Mieluummin ei. Jos Strachwitz huomaisi...
Ajattelin vain keittää vähän kahvia.
Aitoa kahvia.
Kahvia, kahvia, kahvia.
Missä se on?
Mummoni lähettelee minulle näitä.
Joo. Ole hyvä. Ota vain.
Von Lugerin voita.
Aivan. Ota sekin.
Minun täytyy lähteä.
Ei se haittaa. Ota vain. Mehän olemme ystäviä.
Olemmeko ystäviä kun olet putkassa? Tästä pitää ilmoittaa.
En ymmärrä. Mistä? Että juttelimme huoneessani?
- Minun täytyy mennä. - Tässä. Ota se.
En kuitenkaan jaksa syödä kaikkea.
Hyvä on, anteeksi. Unohdetaan asia.
Tunnistitte varmasti tuon. Noin livertelee vuoriuunilintu.
Puhutaanpa sitten mustapäälepinkäisestä.
Lanius nubicuksesta.
Se seivästää saaliinsa okapensaisiin.
Ei mikään herttainen pikkulintu. Katsotaanpa väritystä.
Yleisväri on musta päästä pyrstöön.
Musta yläperä ja päälaki, jossa on valkea juova. Silmän päällä kulkee valkea viiva.
Se elää harvapuisessa maastossa...
Hendley, istu alas. Pöydällä on piirustusvälineitä.
Mustapäälepinkäinen elää harvapuisessa maastossa kuten oliivitarhoissa.
Kiinnostavatko pikkulinnut?
Pysy kuulolla. Ehkä opit jotain.
Minulla on muutakin tekemistä kuin piirtää lintuja.
Sen laulu on yksitoikkoinen sarja raapivia, valittavia ääniä.
Katsotaanpa tätä tarkemmin. Se on muodoltaan pyöreähkö...
Urlaubschein, eli rajanylityslupa. Tässä on toinen.
Kumpi on väärennös?
- Tämä. - Aivan oikein.
Ne molemmat ovat.
Meitä viivyttää nyt tämän matkustusluvan uusi ulkonäkö.
- Emme tiedä miltä ne näyttävät. - Tässä on sellainen.
Ja sotilaspassi.
Ja...
- Ausweis! - Joo.
- Lupa liikkua Saksan alueella. - Junalippu Odeniin.
Ja ilmeisesti vartijoiden työlista ensi viikoksi.
Täyden kympin suoritus.
- Kiitos. Pitäkää niistä hyvää huolta. - Mistä sait nämä?
Ne ovat lainassa.
Jotta saamme tarpeeksi vaatteita,
ne on parasta ommella univormuista.
Voin tehdä kaksirivisiä, yksirivisiä,
tai kivoja arkipukuja.
Rinnukset. Niitä voin tehdä monenlaisia.
Voin tehdä ne avonaisiksi, tai ylös asti napitettaviksi.
Tässä on yksi, joka on työn alla.
Entä napit?
Vilkaisehan noita. Täällä on yksi jo valmiina.
Ja...
tämä takki on värjätty pullollisella sinistä mustetta.
Aika hieno. Mikä hätänä?
Sakut riemastuisivat, jos äkkäisivät tämän.
Se on Sorrenin huoli. Käytän muitakin kankaita.
Nämä huovat.
Etenkin raidalliset. Mahtavia.
- Takeiksi. - Aivan.
Näitä ommellaan eri puolilla leiriä.
Pelkäänpä, että taistelutakit ovat liian lyhyitä.
Käsken kavereita tekemään niistä jonkinlaisia työvaatteita.
Huovanpäällinen.
Leikkasin niistä näppärät liivit.
- Oikein komeat. Ja värjäsit ne myös. - Tietenkin.
Vilkaisehan tätä.
Kangas hangataan aivan sileäksi,
ja värjätään sitten kenkälankilla.
Hendleyn pihistämää vakosamettia. Olisipa tätä enemmän.
- Mistä ihmeestä sait nämä? - Hendleyltä.
- Mistä hän sai ne? - Minä kysyin häneltä.
- Mitä hän sanoi? - ''Älä kysy''.
Näytän vielä päällystakkeja, joita olen ommellut.
Huomenta, Hilts.
Jos utelette aionko karata, niin aion.
- Koska? - 17 päivän päästä. 7. heinäkuuta.
- Uuden kuun aikaan. - Aivan oikein.
Lähteekö lves mukaan?
Kyllä, jos hän haluaa.
Tiedät kai, että lves on murtumaisillaan?
Kyllä.
- Pitäisikö hänen käyttää tunnelia? - Olisi turvallisempaa.
Selvä.
Yksi mies voi hyvinkin päästä aidan läpi ja jopa karata,
mutta leirissä on sinun lisäksesi huomattava määrä vankeja,
jotka yrittävät paeta.
Niin arvelinkin.
Tunnen, että jotain on tulossa,
ja se on tulossa aivan kulman takaa, majuri.
- Nimeni on Roger. - Hyvä on, Roger.
Sinähän olet Virgil?
Hilts. Sano vain Hilts.
Niin, tuota...
kuten sanoin, Hilts,
meillä on karttoja Saksasta - yleiskarttoja siis.
Meillä on kaikki tieto, mitä tarvitaan Saksasta pakenemiseen.
Mutta emme tiedä...
tarkalleen mitä on 500 metrin päässä noiden puiden takana.
Sakut eivät suostu kertomaan. Eivät millään.
Meidän on saatava selville kaupungin tarkka sijainti.
Haluamme tietää, missä päätiet ovat.
Missä poliisiasemat ja tiesulut ovat.
Sekä ennen kaikkea miten pääsemme täältä
rautatieasemalle.
Ei missään nimessä. Kun pääsen aidan toiselle puolelle,
en jää piirtelemään teille karttoja.
Aamulla olen niin kaukana, ettette kuulisi vaikka minua ammuttaisiin haupitseilla.
- Ymmärrettävää. - Täysin.
Haluaisin auttaa, mutta...
Kiinnostava ajatus.
- Montako lähtee ulos? - 250 miestä.
250?
Joo.
Olette kumpikin pähkähulluja.
250 miestä muka kävelisi noin vain tietä pitkin pois.
Osa teitse, osa junalla ja osa maastoa pitkin.
Kaikki saavat paperit, vaatteita,
kartat, kompassit ja muonaa.
Hälytätte kaikki maan sakut peräänne.
Jokainen renkejä myöten etsii teitä.
Teidät viedään takaisin häkkiin niin nopeasti, että silmissä sumenee.
Aivan, kiitos silti.
- Autan toki tunnelin kaivamisessa. - Kiitos.
Milloin vain.
Hetkinen. Ette kai tosissanne ehdota, että jos pääsen ulos
ja tiedustelen ympäristöä eikä minua napata heti,
minun pitäisi antautua ja joutua putkaan,
jotta te saisitte tarvitsemanne tiedot?
Aivan. Tässä ammatissa täytyy välillä pyytää outoja asioita.
- Saisit kärkipaikan tunnelista. - En äitinikään puolesta.
- Ymmärrän toki. - Hyvä on.
- Täysin ymmärrettävää. - Hyvä on.
Kiitos, Hilts.
Shakki.
Herr Hendley, minä...
Ei hätää. Blythe on ystäväni.
- Mikä hätänä? - Olen kadottanut lompakkoni ja paperini.
Hävinneet. Olen kadottanut ne. Kaiken.
Hän on hukannut lompakkonsa.
Tajuatko mitä tapahtuisi, jos Strachwitz saisi tietää tästä?
- Venäjän rintamalle. - Hyvänen aika.
Olen etsinyt ihan kaikkialta.
Taisin hukata ne, kun kävin täällä.
- Eihän. - Kyllä.
Olemme ystäviä. Löydämme ne kyllä.
Kiitos, herr Hendley.
Werner.
Ei nyt. Näyttäisi ehkä oudolta,
jos meidät yllätettäisiin nuuskimasta paikkoja keskellä yötä.
Löydän ne kyllä. Lupaan löytää ne, vaikka koko huone pitäisi repiä päreiksi.
- Kiitos. - Eipä kestä.
- Werner. - Niin?
Pyytäisin pientä palvelusta.
Kameraa.
Ottaisimme kuvia. Tiedäthän, muistoksi.
35-millinen, herkkyys 2,8 ja suljin.
Verhosuljin.
Werner, verhosuljin siis.
llmoita kun saat sellaisen.
Tuo Werner hermoilee liikaa, mutta pidän hänestä.
Shakki ja matti.
Kuinka pian ilmapumppu on valmis?
- Saat sen huomenna. - Olette aikataulusta jäljessä.
- Kuinka sujuu? - Ei hyvin.
- Eikö? - Jo kolme kertaa tänään...
Oletko kunnossa?
Vetäkää!
Koko perhanan tunneli on tuettava. Kaikki 100 metriä.
Neljäs kerta tänään.
Näin se ei onnistu. Täytyy saada lisää puuta.
Se vaatii paljon puuta. Pystyttekö hankkimaan?
Pystymme kyllä. Pakko pystyä.
Hendley ja uusi mies saavat hankkia sitä.
Selvä.
- Miten kattotuolien kanssa sujuu? - Poistetaan joka neljäs.
Jatka vain.
Hiton laulaminen. En ole rehkinyt näin kovasti ikinä. Hei, Hilts.
Cavendish...
Ei mitään.
Lahja ystävältämme Werneriltä.
Oivallista.
Aivan oivallista.
Tämän pitäisi kelvata mainiosti.
Ne ovat Ashley-Pittin mieh iä.
Hän pyysi luvan piilottaa osan mullasta vintille.
Tom on edistynyt jo tuon halkopinon ohi.
- Harry ei tietenkään ole yhtä pitkällä. - Paljonko vielä metsikköön?
Noin 1 5 metriä.
- Uusi kuu on 7. päivänä... - 8. ja 9. päivänä.
Elokuussa päivää aiemmin.
Huomenta.
Siinä hän taas menee.
Miksi hän ostaa kaikki leirin perunat?
Olen yrittänyt ottaa selvää, mutten onnistu.
Hilts ja Hendley sulkeutuvat öisin huoneeseensa.
Goff on joskus mukana. Toisina öinä hän vartioi ulkona.
Luovumme Dickistä ja Harrystä. Suljemme ne.
Keskitytään Tomiin ja yritetään päästä metsikköön.
Selvä.
Täyskäännös!
Marssia eteenpäin!
- Mitä nyt? - He juhlivat vapaussotaa.
Nyt on heinäkuun neljäs.
Mitä pirua on meneillään?
Tarjoamme ryypyt pesupaikalla.
- Lahja siirtomaista. - Alas britit.
- Niin sitä pitää. - Huikka Tomin kunniaksi.
Ja kotiinpääsyn.
Hyvä on, tulemme.
- Hurraa kapinalliset! - Alas britit!
Seuratkaa meitä.
Täyskäännös!
Komppania, seis!
Muodostetaanpa tänne jono!
Ottakaa kuppi!
Jonoon sinne! Täältä tulee.
Tämä selittää perunoiden kohtalon.
Eiköhän jätetä Tom päiväksi rauhaan.
Lepotauko onkin paikallaan.
Vain 4 metriä jäljellä ja sen tuntee koko leirissä.
- Otetaan ryyppy sen kunniaksi. - Kannatetaan.
- Pohjanmaan kautta! - Mitä tämä litku on?
Pontikkaa. Amerikkalaista pontikkaa.
Kasvattaa partaa. Kippistä.
Pysytään liikkeellä.
Hei, Eric. Älä läikyttele.
- Olepa hyvä. - Alas britit.
No niin, ukkohyvä. Pysyhän liik...
- Älähän tahri vaatteitasi. - Kippis!
- Älä läikytä. - Juotko ennen aamuteetä?
Pysykää liikkeellä.
Älkää läikyttäkö vaatteillenne.
Amerikkalaista pontikkaa. Älkää polttako heti juotuanne.
Ei saa polttaa. Juodessa ei saa polttaa.
Ehtaa tavaraa.
Pysytään liikkeellä. Pysytään...
Ei verotusta ilman edustusta.
Pysykää liikkeellä. Pysykää...
Siitä vain, pojat. Nauttikaa.
Malja Tomille.
Tomille.
Kolmen vuoden, seitsemän kuukauden ja kahden viikon vankeusaikana
en ole maistanut mitään näin erikoista.
- Se on järisyttävää. - Minusta se on varsin hyvää.
Luvallanne taidankin mäydä koikkaamassa...
Käydä moikkaamassa lvesia.
Kippis, Hendley!
Tiedätkö mitä se on?
Tiedän mitä se ei ole.
Ei ainakaan napoleon-konjakkia.
Miltä maistuu?
Tuota...
Malja siirtomaille.
ltsenäisyydelle.
Miten selviätte siellä rapakon takana ilman meitä? lhan hyvinkö?
lhan hienosti tuntuu menevän.
Niin, tuota...
Tämä on hyvää pontikkaa.
Kiitos.
Danny! Malja...
Roger, sakuja 105:ssa.
- Kuka? - Strachwitz.
Ei välitetä heistä. Jos kiinnitämme huomiota, he alkavat epäillä.
Malja kotiinpaluulle.
Anna olla. Parakkihan on koluttu satoja kertoja.
Kodille!
Olen iloinen, että olet tunneliporukassa mukana. Tomille.
Älä välitä. Parin viikon päästä kävelet jo Argyle Streetillä.
Malja Tomille. Tiedätkö, Sandy. Alan tajuta sen itsekin.
Miksipä et alkaisi? Olemme jo melkein metsän reunassa.
Olemme melkein metsän reunassa.
Herr Hauptfeldwebel!
Voi hyvä Luoja! He löysivät Tomin.
Tunneli löydettiin.
Menestys.
lves!
Kertokaa tarkalleen mitä haluatte tietää.
- Pakenen tänä yönä. - Selvä.
Avatkaa Harry.
Kaivamme päivin ja öin.
- Putkaan. - Selvä.
Hänetpä otettiin nopeasti kiinni.
Ei häntä otettu kiinni.
Tervetuloa kotiin.
Danny?
Oletko kunnossa?
Olen.
Kunnossa.
Kunnossa. Tuokaa lapioita. Olen ihan kunnossa.
Herran tähden, jätit kokonaisen kotkan pois.
Mahdotonta.
Kyllä.
Neljän päivän työ valui hukkaan.
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
On jo myöhä. Mene nukkumaan. Panen paikat kuntoon.
Hyvä on.
Hyvää yötä.
En näe yhtikäs mitään.
- Puhut hyvin saksaa. - Kiitos. Olen harjoitellut...
Varo vähän. Helpoin keino paljastaa epäilty. Älä lankea siihen ansaan.
- Anteeksi. - Selvä. Muista puhua aina vain saksaa.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi.
Roger.
Ei ole, minä tässä.
Mitä pidät pakopuvustani?
lhan hieno.
Colin.
Mitä pidät omastani?
Näyttää oivalliselta.
Minne menet? Sinuthan ammutaan.
- Mikä sinua vaivaa? - Pakenen tuon aidan läpi.
Pakenemme kaikki tunnelin kautta. Se on melkein valmis.
Jätä minut rauhaan.
En voi mennä enää tunneliin.
Aion karata aidan läpi.
Mieti vähän. Pääsemme pois, mutta emme aidan läpi.
Pakenemme tunnelin kautta. Se on jo valmis.
- Minä häivyn nyt. - Älä.
Jos yrität aidan läpi, sinut ammutaan.
Älä tee niin.
Willie...
Olen pienestä pitäen
inhonnut... ja pelännyt ahtaita huoneita,
komeroita, luolia.
Olet kaivanut 17 tunnelia. Yli 17 tunnelia.
Koska minun täytyy päästä ulos.
Hillitsen kammoni ja kaivan.
Mutta pelkään, että huomenna tunnelissa
kaikkien miesten kanssa hermoni voivat pettää
ja pilaan paon kaikilta.
Joten pakenen nyt.
Saatan sinut tunnelin läpi.
Pidän sinusta huolen. Olen tukenasi koko matkan.
Hyvä on.
- lltaa. - Terve.
Miltä näytämme sinusta?
Onko saksani noin surkeaa?
Sanon ensin, että ilman apuasi emme olisi ehtineet ajoissa.
Eipä kestä. Sain paljon apua. Paljon arvokasta apua.
Mikä hätänä?
Et voi lähteä mukaan.
- Miten niin? - En voi sallia sitä.
Mikset?
Et näe edes omaa kättäsi.
Jäisit heti kiinni.
Naurettavaa.
Naurettavaa. Älyttömintä mitä olen kuullut.
Näen vallan hyvin.
Näen jopa tuon neulan.
- Riittääkö? - Minkä neulan? Missä?
Näetkö oven alareunan?
Tietenkin näen.
Laske neula sen eteen.
Hyvä on.
No niin. Tule.
Tule. lstuhan alas.
lstu alas. Hyvä yritys.
En halua tuottaa pettymystä viime hetkellä, mutta kuulin vasta itsekin.
- Vaara on sinulle liian suuri. - Eikö Colin saisi itse päättää?
- Ei, ei saa. - Älä nyt.
Tiedämme mistä on kyse. Ainakin useimmat meistä tietävät.
Pakenette, jotta aloittaisitte uuden rintaman,
sotkisitte sakujen pasmat linjojen takana. Se kyllä käy.
Mutta kun pääsemme aidan ulkopuolelle, ja meitä etsitään ympäri Saksaa,
se tehtävä on täytetty.
Sen jälkeen jokainen tekee mitä itse lystää.
Eli palaa kotiin?
- Perheen luo? - Aivan.
Luuletko todella, etten ole miettinyt sitäkin?
Varmasti olet.
Colin ainakin on.
Niin minäkin.
Uskomme että selviämme loppuun asti.
Colin ei selviä. Hän vaarantaisi koko pakomatkan. Minä päätän asiasta.
Jos vaaroista puhutaan, niin puhutaan sitten sinusta.
Olet meidän suurin vaaramme. Olet Gestapon silmissä merkitty mies.
Kukaan ei ole kieltänyt sinulta pakoa.
Totta.
Olenkin miettinyt Gestapoa.
Jos kysyt kuinka pitkälle komentava upseeri voi mennä,
tai uskaltaa mennä,
tai saako hän leikkiä jumalaa,
en osaa vastata.
Osaan kuitenkin sanoa,
että sokea mies vaarantaa itsensä lisäksi koko suunnitelman,
eikä häntä siksi voida ottaa mukaan.
Colin ei ole sokea minun seurassani ja hän lähtee minun mukaani.
Sopiiko se sinulle?
Kyllä, toki.
Hyvä on. Pakonumeronne muutetaan sen mukaisesti.
Hyvää yötä.
ltse asiassa...
hän on aivan oikeassa.
Hän on täysin oikeassa.
Ei minun pitäisi lähteä.
Näköni heikkenee koko ajan.
Se lienee pahenevaa likinäköisyyttä.
Näen lähellä olevat esineet.
Näen tehdä töitä, mutta...
sinut näen vain hämärästi.
Tiedän.
Kyllä me selviämme.
Onko sinulla teetä?
- Tietenkin. - Juodaan kupilliset.
Oivallinen ajatus.
Hei, Hilts.
Hei, Mac.
Milloin?
Tänä iltana. Luulin ettet koskaan pääse ulos.
Samoin. Häivytään.
- Bartlett odottaa sinua. - Selvä.
Paljonko kello on?
Enää kahdeksan minuuttia.
Onko kaikki hyvin?
Cavendish.
Griff, tuonne alas.
Goff, tuonne.
Smith ja Foles, kolmas oikealla.
Blythe ja Hendley, kolmas vasemmalla.
Valot syttyivät.
Prikulleen oikeaan aikaan.
Katso tunneliin. Upea näky!
Kuin Blackpool sesonkiaikaan.
Oletko käynyt Blackpoolissa?
Olen.
En.
En tiedä.
Aika aloittaa.
Bartlett, MacDonald, Ashley-Pitt.
Kaikki selvää.
Kaikki valmiina.
Roger.
Lykkyä tykö.
He laskeutuvat nyt alas, Danny.
Ja tulevat sitten tunnelia pitkin.
Willie...
En voi odottaa. Minun täytyy päästä ulos.
Danny!
Mikä hätänä? Pysähdy!
Danny ja minä tulemme myöhemmin. Otamme eri vuoron.
Kerro mistä on kyse ja kerro pian.
Tämä tunneli on minun jos kenenkään. Kaivoin ja rakensin sen.
Hautauduin monta kertaa. Menen kun haluan.
Päästäkää minut ulos.
Vie hänet ulos.
Mikä hätänä?
Mistä on kyse?
Ei hätää. Me vain lähdemme myöhemmin.
Kaikki on ihan hyvin.
Otetaan toiset paikat jonossa. Kaikki hyvin.
No niin. Alas siitä.
Istu reunalle. Aseta oikea jalka tikkaalle. Löytyikö?
Alas vain.
Dannykö lähti läiskimään?
Willie vei hänet ylös. Hilts, minä...
- Muista pitää pää matalana. - Selvä.
Selvä.
Bartlett.